49
Направо към навигацията
Направо към търсенето
Тази статия е за 49-а година от новата ера. За числото 49 вижте 49 (число).
<< | 1 век | >> | |||||||
![]() | |||||||||
1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 | 40 |
41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 | 50 |
51 | 52 | 53 | 54 | 55 | 56 | 57 | 58 | 59 | 60 |
61 | 62 | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | 69 | 70 |
71 | 72 | 73 | 74 | 75 | 76 | 77 | 78 | 79 | 80 |
81 | 82 | 83 | 84 | 85 | 86 | 87 | 88 | 89 | 90 |
91 | 92 | 93 | 94 | 95 | 96 | 97 | 98 | 99 | 00 |
49 (четиридесет и девета) година е обикновена година, започваща в сряда по юлианския календар.
Събития[редактиране | редактиране на кода]
В Римската империя[редактиране | редактиране на кода]
- Девета година от принципата на Тиберий Клавдий Цезар Август Германик (41-54 г.)
- Консули на Римската империя са Гай Помпей Лонг Гал и Квинт Вераний. Суфектконсули през тази година стават Луций Мамий Полион и Квинт Алий Максим.
- 1 януари – Клавдий сключва брак с племенницата си Агрипина.[1][2]
- Бившата императрица Лолия Павлина, която е възприета от Агрипина като съперница, е изпратена в изгнание след обвинения, че се е допитала до астролози или магьосници за бъдещето и брака на Клавдий. По-късно тя е принудена да се самоубие, а междувременно нейното внушителното имущество е конфискувано.[3]
- Император Клавдий разширява померия (религиозните граници) на град Рим като обхванатата площ нараства от 325 на 665 хектара.[4]
- Сенека се завръща от изгнание, става претор и наставник на Нерон.[2]
- Нерон е сгоден за Клавдия Октавия, дъщеря на Клавдий.[3]
- Християнството се разпространява в Европа, особено в Рим и Филипи.
Родени[редактиране | редактиране на кода]
Починали[редактиране | редактиране на кода]
- Антония Трифена, тракийска царица
- 1 януари – Луций Юний Силан, римски политик и сенатор (роден ок. 12 г.)
- Лолия Павлина, втората съпруга на император Калигула
Източници[редактиране | редактиране на кода]
- ↑ Anthony A. Barrett. „Agrippina: Mother of Nero“. Routledge, 2002. стр. 19
- ↑ а б „The Cambridge Ancient History. Vol. X The Augustan Empire“, Cambridge University Press, 1996. стр. 1003
- ↑ а б Timothy Venning. „A Chronology of the Roman Empire“. A&C Black, 2011. стр. 420
- ↑ „The Cambridge Ancient History. Vol. X The Augustan Empire“, Cambridge University Press, 1996. стр. 236 и 818