40
Направо към навигацията
Направо към търсенето
Тази статия е за 40-ата година от новата ера. За числото 40 вижте 40 (число). За други значения вижте 40 (пояснение).
<< | 1 век | >> | |||||||
![]() | |||||||||
1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 | 40 |
41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 | 50 |
51 | 52 | 53 | 54 | 55 | 56 | 57 | 58 | 59 | 60 |
61 | 62 | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | 69 | 70 |
71 | 72 | 73 | 74 | 75 | 76 | 77 | 78 | 79 | 80 |
81 | 82 | 83 | 84 | 85 | 86 | 87 | 88 | 89 | 90 |
91 | 92 | 93 | 94 | 95 | 96 | 97 | 98 | 99 | 00 |
40 (четиридесета) година е високосна година, започваща в петък по юлианския календар.
Събития[редактиране | редактиране на кода]
В Римската империя[редактиране | редактиране на кода]
- Четвърта година от принципата на Гай Цезар Германик Калигула (37 – 41 г.)
- Консул на Римската империя е Калигула (за 3-ти път).
- Суфектконсули през тази година стават Гай Леканий Бас и Квинт Теренций Кулеон.
- Калигула ръководи няколко експедиции срещу германите отвъд Рейн и макар резултатът от тях да е неясен, императорът ги приема за успешни.[1]
- Калигула започва подготовка за нахлуване в Британия като се установява в Гезориакум, където изгражда и фар. Въпреки това до реални действия не се стига.[1]
- Императорът кани мавретанския цар Птолемей да го посети, но след пристигането му нарежда да бъде екзекутиран, а Мавретания е анексирана като провинция. Това действие на Калигула е вероятно следствие на големите разходи, които той извършва и от необходимостта да се осигурят финансови средства.[2]
- Калигула нарежда да бъде поставена негова статуя в Йерусалимския храм, за да бъде почитан като бог. Поради съпротивата на евреите срещу тази заповед управителят на Сирия Публий Петроний и Ирод Агрипа I правят опит да разубедят императора. Те печелят достатъчно време до убийството му в началото на следващата година, поради което статуя не е поставена.[3]
В Партия[редактиране | редактиране на кода]
Родени[редактиране | редактиране на кода]
- 13 юни – Гней Юлий Агрикола, римски военачалник и сенатор († 93 г.)
- Педаний Диоскурид, древногръцки лекар и най-прочутият фармаколог на древността († 90 г.)
- Клавдия Октавия, дъщеря на император Клавдий и първа съпруга на император Нерон († 62 г.)
- Луций Лициний Сура, римски политик († 110/113 г.)
- Марк Валерий Марциал, римски поет († 104 г.)
- Стаций, римски поет († 96 г.)
- Тит Петроний Секунд, римски конник и префект на провинция Египет († 97 г.)
- Луций Юний Силан Торкват, римски политик († 65 г.)
Починали[редактиране | редактиране на кода]
- Птолемей, последен цар на Мавретания (роден ок. 9 пр.н.е.)
- Гней Домиций Ахенобарб (консул 32 г.), римски политик и баща на император Нерон (роден 17 г. пр.н.е.)
Източници[редактиране | редактиране на кода]
- ↑ а б Timothy Venning. „A Chronology of the Roman Empire“. A&C Black, 2011. стр. 403
- ↑ „The Cambridge Ancient History. Vol. X The Augustan Empire“, Cambridge University Press, 1996. стр. 227
- ↑ Timothy Venning. „A Chronology of the Roman Empire“. A&C Black, 2011. стр. 404
- ↑ Timothy Venning. „A Chronology of the Roman Empire“. A&C Black, 2011. стр. 406