Den loupeží ve velkých obchodních řetězcích a následnou distribuci lidem bez domova ukazuje audiovizuální materiál zaznamenaný v ulicích Santiaga. Dochází k tomu v době karantény a militarizovaného zákazu vycházení pod záminkou ochrany proti viru Covid-19.
Byla přijata veškerá hygienická opatření, aby se ochránili obyvatelé ulice před viry. Použití bílých overalů je gesto rebelie a akce proti moci na území podléhajícím $hilskému státu. Mnoho studentů středních škol odolává policii ve svých věznicích-školách. Útočí na ně, zatímco nosí oblečení, kterého se policie obává a nenávidí ho. Zde je video pro ty, kteří neznají kontext.
Nakladatelství Subverze by rádo vydalo několik textů, avšak naše kapacita je velmi omezená. Uvítáme proto pomoc s překlady z angličtiny do češtiny. Chceme vydat např. tyto tři materiály.
Dávno před tím než došlo k pandemii koronaviru, byl svět zachvácen virem kapitalistických vztahů. Jenže rebelové nezůstávají pasivními diváky. Nepřistupují na logiku bezbranných obětí, které nemohou nic jiného než tiše trpět. Organizují se a bojují. Vyvlastňují a sdílejí. Žijí a uspokojují potřeby. Dělají to navzdory pandemii trhu, soukromého vlastnicví a buržoazní morálky.
Žádné státy nám z toho hnusu nepomůžou. Musíme si pomoc sami.
Je to jako ranní velikonoční vajíčko. Přebíráme odpovědnost za požáry z noci 18.3.2020. Došlo k nim u dvou společností, které se podílejí na výstavbě nového vězení Zwickau-Marienthal. [1]
Je výročí Mezinárodního dne politických vězňů. Tento den byl vyhlášenou vzpomínkou na mnoho bojujících soudruhů a soudružek ve zbrani, kteří a které jsou ve vězeních po celém světě. Datum vychází ze dne, kdy byla v roce 1871 vyhlášena Pařížská komuna. Pro mnoho lidí byla Pařížská komuna referenčním bodem pro revoluční úsilí o sociální spravedlnost a politickou svobodu. Rozbití komuny, masakr tisíců komunardů a deportace stovek do trestních kolonií, kde zemřely pomalou smrtí. To mělo ukázat všem revolucionářům na světě, co je buržoazní vláda připravena dělat, když vidí svou moc ohroženou.
Ocitáme se ve vyjímečném stavu kvůli zdravotní krizi způsobené pandemií COVID-19. To vedlo k různým opatřením, která se uplatňují v mnoha věznicích a pozastavují návštěvy, které představují jediný přímý kontakt vězňů s vnějším světem a jejich příbuznými.Někde byly také pozastaveny i návštěvy právníků a současně se zvyšují telefonní sazby. Tato izolace je o to evidentnější, že stráže („vězeňští úředníci“) přicházejí a odcházejí každý den bez ochranných opatření a prevence proti pandemii. Pokusy o vzpouru se objevily v různých věznicích po celém světě kvůli těmto omezujícím podmínkám. My zde děláme malý seznam těch, které jsme byli schopni zaznamenat na území takzvaného Španělska.
O Coronaviru Covid-19 se říká hodně, a přesto velmi málo. Ve stínu zůstávají základní aspekty. Chci jmenovat a doplnit některé z nich.
První se týká zvrácených mechanismů kapitalismu, které skrývají skutečné příčiny problému, aby se nimi nic nedělo, protože to ovlivňuje jeho zájmy.
Mezitím stát vynakládá obrovské veřejné prostředky na preventivní, omezovací a léčebná opatření, která také neovlivňují příčiny. Tento způsob řešení problémů je v zajetí obchodu nadnárodních společností. Například s vakcínami a léky.
Dominantním způsobem při poukazování na viry a bakterie je, jako by šlo o výlučně škodlivé organismy, které je třeba odstranit. Převládá válečný přístup, jako v mnoha jiných aspektech vztahu kapitalismu k přírodě. Vzhledem k schopnosti virů přeskakovat mezi druhy jsou však viry a bakterie základní součástí evoluce a přizpůsobení živých bytostí, včetně lidí, stejně jako jejich rovnováhy s životním prostředím a jejich zdravím.
V italských věznicích vypukly nepokoje kvůli opatřením proti šíření nového typu koronaviru. Osm lidí zemřelo v Modeně, jeden ve Veroně a jeden v Alessandrii. Trestanci se bouřili hlavně kvůli zákazu návštěv ve věznicích. Protesty vypukly v 27 nápravných zařízeních.
V neděli brzy odpoledne se vězni v Modeně zabarikádovali. Při potyčce byli zraněni dva příslušníci bezpečnostních složek a 20 zaměstnanců muselo vězení opustit.
Kromě severoitalské Modeny nepokoje propukly také ve věznicích ve městech Neapol, Alessandria či Pavia. Ve Frosinone zhruba 80 kilometrů jižně od Říma se zabarikádovala asi stovka trestanců, proti kterým zasáhla policie.
Z věznice ve městě Foggia se podařilo uprchnout 50 trestancům. Na jejich dopadení byla nasazena i armáda. Podle deníku La Repubblica se pořádkovým silám brzy podařilo na 30 z nich zadržet a vrátit je do cel.
Uprchnout z vězení se pokusili také trestanci ze zařízení v Palermu; v Miláně se podařilo asi 15 vězňům dostat na střechu.
Protesty propukly například také v římském žaláři Rebibbia a také v palermském vězení Ucciardone.
Podle policejních odborů se v Pavii dva dozorci načas stali rukojmími vězňů, kteří jim sebrali klíče a otevřeli desítky cel. Na místo musely být přivolány posily. Po zásahu policie byli dozorci vysvobozeni.
I když existují opatření, která se většinou skládají ze zákazů pro „pohotovost v případě coronaviru“, zdá se, že nikdo se neobává u míst, kde je riziko nákazy velmi vysoké: vězení.
Byli jsme informováni, že nebyla přijata žádná opatření k zabránění epidemie. Žádná sterilizace prostředí, žádné šíření hygienických pravidel, žádné kontroly teploty osob, které do ústavu vstoupily, žádná kontrola vězňů. To vše v situaci chronického přeplnění, kdy je nepředstavitelné respektovat vzdálenost jednoho metru mezi jednou a druhou osobou.
Revoluční solidaritu s anarchisty, kteří jsou vystaveni represím, jde vyjádřit různě. Vedle důležitých způsobů, jako je psaní dopisů vězněným, finanční podpora nebo organizování protestů, jsou zde neméně důležité aktivity, při kterých jsou použity výbušniny, zápalná zařízení nebo střelné zbraně. Pro inspiraci připomínáme některé takové přímé akce. Různá místa, různé časy, stejné cíle.
Nakladatelství Subverze vydalo pamflet o Angry brigade. Zveřejňujeme úvodní text a link pro stažení.
°
Je to již nějaká doba, co anarchistická formace Angry brigade ve svém komuniké prohlásila: „Začali jsme se bránit a v této válce zvítězí organizovaná pracující třída pomocí bomb.“ Nezůstalo pouze u slov. Bomb se odpálilo dost a došlo i k jiným násilným akcím. Proč tyto události připomínat po tolika letech? Protože mají s touto dobou společného více, než by se mohlo zdát.
Zaprvé, praxe Angry brigade připoměla důležité otázky ohledně role ozbrojeného boje, na které je třeba odpovídat i dnes. Jaké odpovědi jsou vhodné, to musí vyplynout z diskuzí a rozborů, které s boji pojí nejen teorie, ale hlavně praxe. A praxe Angry brigade se jeví jako dobrý podklad pro tento úkol.
Zadruhé, i v dnešní době násilí revolučních minorit a jednotlivců zůstává nepochopeno dokonce i těmi, kteří se hlásí k tradicím revolučního hnutí. Připomenutí minulých pohledů možná může prospět pochopení těch dnešních.
Jak píše Jean Weir v úvodu, „Angry Brigade stála tváří v tvář nejen třídnímu nepříteli se všemi jeho represivními nástroji, ale také tuposti a nepochopení – pokud ne rovnou odsouzení – ze strany organizované levice.“ S podobnou tupostí a nepochopením dnes dochází k odsudkům Sítě revolučních buněk (SRB) a těch, kteří jsou souzeni, protože policie tvrdí, že SRB podporovali a propagovali. Nejde o to nekriticky uctívat, ale nebránit se diskuzi a propracování seriózních analýz místo běžného odsuzování a distancování.
V době vydání této publikace jsou pro údajnou podporu a propagaci SRB v kauze Fénix 2 souzeni čtyři anarchisté a jeden environmentalista. Konkrétně: Martin Ignačák, Lukáš Borl, Lukáš Novák, Petr Sova a Tomáš Zelený. Tento výtisk jim je věnován jako projev solidarity. To proto, aby bylo jasné, že ne každý je ochotný soutěžit s vládnoucí třídou a masmédii v intenzitě odsudků protivládních rebelů. Není nutné souhlasit se vším, co bylo vyjádřeno slovy a činy, aby hněv směřoval proti státu nikoli proti těm, které stíhá.
Jednou z nejčastěji používaných strategií státu na potlačování anarchistické vzpoury, je snaha nás neustále zaměstnávat obranou před vyšetřováními, raziemi, policejní šikanou, soudy a uvězňováním. Vykonstruované procesy se staly regulérní součástí tohoto jejich repertoáru, protože i když není dosaženo odsouzení, zaměstnají některé „nebezpečné elementy“ nutností jednat s justičním systémem, kterým pohrdají (…).
(…) Dokonce i když je počet dosažených odsouzení nízký, tento proces snadno vede k tomu, že soudruzi zaměřují svoji energii spíše na sebeobranu než na útok proti existujícímu společenskému režimu. Pokud k tomu dojde, státní strategie byla úspěšná.
V pondělí 9. 3. 2020 proběhne od 8:30 u okresního soudu v Mostě další veřejnosti přístupné líčení v kauze Fénix 2. Tentokrát bude vyslechnuto několik svědků a lidí, kteří vypracovali znalecké posudky. Konkrétně jde o tyto:
Znalecký posudek z odvětví jazyková expertiza, zjišťování autorství textů: Václava Musilová
Znalecký posudek z oboru klinická psychologie: Pavel Král
Připomeňme, že čtyři anarchisté a jeden environmentalista, jsou obviněni z činů s trestní sazbou 3 až 10 let ve vězení. Podpořte obviněné přímo u soudu nebo jinou solidární akcí.
Web ABC nedávno přinesl informaci o tom, že byl zatčen anarchista Garbiel Pombo da Silva. V současné době byl vytvořen bankovní účet jménem jeho partnerky, aby bylo možné přijímat solidární příspěvky:
31.01.2020: Podle informací zveřejněných v Aténských Indymedia a v řeckých korporátních médiích byli ve středu v aténském předměstí Agia Paraskevi zajati anarchističtí soudruzi Giannis Michailidis, Konstantin Athanasopoulou a jedna nepojmenovaná žena.
Protiteroristická policie tvrdí, že ve vozidle našli pušku Kalashnikov, samopal, pistoli, ukradené poznávací značky a další předměty.
Soudruzi byli dosud obviněni ze čtyř zločinů a šesti přestupků, včetně členství v zločinecké organizaci a nezákonného držení zbraní.
Soudruh Giannis Michailidis uprchl z vězení Tyrintha v červnu 2019. Byl původně zatčen v únoru 2013 za dvojité ozbrojené loupeže, které se odehrály ve Velventosu spolu s anarchistickými soudruhy Nikosem Romanosem, Dimitrisem Polisem a Andreasem-Dimitris Bourzokisem. Giannis je také známý jako „lukostřelec Syntagmy“, protože v únoru 2011 byl při střetech během generální stávky zatčen za to, že střílel lukem a šípy do pořádkové policie, která chránila řecký parlament na náměstí Syntagma v Aténách.
Soudruh Konstantina Athanasopoulou byl na útěku poté, co byl propuštěn na kauci za činnosti související s revoluční organizací Revoluční boj. V nepřítomnosti byla v roce 2019 odsouzena na 35 let a 6 měsíců.
Mezinárodní anarchistickou solidaritu s uvězněnými soudruhy!
Toto psaní je věnováno mému milému příteli Milesovi “Art Phoenix” a také je vzpomínkou na:
Patnáctiletého italského individualistického anarchistu jménem Anteo Zamboni, který přišel o život během pokusu o zastřelení Benita Mussoliniho v Bologni dne 31. října 1926.
&
Japonského anarchistu a nihilistu jménem Fumiko Kaneko,usvědčeného ze spiknutí a zabití členů japonské císařské rodiny a vězněného až do roku 2006, kdy si vzal svůj vlastní život.
V noci z 26. ledna 2020 bylo ve vesnici Novosyolki v kyjevském regionu zapáleno rypadlo na staveništi Atlant. Jak informovali v prosinci aktivisté a média, developerský projekt pokácel stromy v sousedství Teremki.
Skupina environmentalistů zaslala prohlášení Anarchist Fighter v ruštině a ukrajinštině:
Pokáceli jste stromy pro svoji budovu, zničili jste část národního přírodního parku Holosiivskyi. Zničíme váš majetek a majetek jiných lidí, jako jste vy. Koneckonců rozumíte pouze jazyku násilí a ohně. Vy a další špína, uslyšíte tento jazyk.
Lidé společně ničí hrozby pro životní prostředí. Vypálit, porazit, rozbít! Bojujte a vyhrajte!
Po sedmi letech vychází druhé české vydání textu Ilegální anarchismus. Je to přepis přednášky Gustava Rodrigueze přednesené v obsazeném sociálním centru La Casa Naranja v takzvaném Mexiku. Nakladatelství Subverzetento výtisk vydává ve znamení solidarity s anarchisty a environmentalistou obviněnými v kauze Fénix II.
Všech pět osob ve Fénixu II. je obviněno z trestných činů s trestní sazbou 3 až 10 let odnětí svobody. V obžalobě jsou vedle jiných i obvinění ze šíření anarchistických publikací a komuniké. Není podstatné zda tito lidé jsou či nejsou vini z hlediska buržoazního řádu. Řádu, jež je postaven na vykořisťování a který nereprezentuje spravedlnost, ale sociální útlak. Nikdo by němel končit ve vězení, pokud nemá pojem spravedlnost zůstat prázdným slovem.
Anarchisté zůstávají pro stát zločinci z důvodu, že usilují o svět bez států. Jenže skutečnými zločinci jsou právě ti, kteří chtějí anarchisty a environmentalisty stíhat, aby zajistili hladké pokračování organizovaného zločinu, kterým je kapitalismus.
Zákonodárci nás nazývají zločinci, ale my si z toho nic neděláme. Jak správně poznamenává Gustavo Rodriguez ve svém projevu:
Když se prohlásíme za anarchisty, postavíme se tak proti systému nadvlády člověka nad člověkem. Bojujeme proti celému společenskému uspořádání a všem zákonům na kterých stojí. Všechny zákony poskytovaly a stále budou poskytovat legální oporu útlaku a nadvládě. Pokud se stavíme proti státu, musíme se stavět i proti zákonům, které zosobňují a ospravedlňují jeho existenci. Jako anarchisté tedy stojíme mimo zákon už jen proto, že jsme anarchisté, tedy ze své přirozenosti.
Nakladatelství Subverze k tomu chce dodat, že ctíme svobodu slova a tisku. Pokud projevy takové svobody mají státní zastupitelství, policie a soudy potřebu označovat za podporu hnutí směřujícího k potlačení práv a svobod, pak nám jen poskytují další ospravedlnění nepřátelského postoje, který k nim zaujímáme.
Do nového roku a nového desetiletí přinášíme deset bodů, abychom jasně komunikovali, co RAM znamená a na čem pracujeme. Boj se po celém světě zintenzivňuje, přičemž krajní pravice a krajní levice jsou stále více definovanější a militantnější. V USA je napětí neustále na pokraji vybuchnutí, ale pozice zcela vlevo se staly nejasnými, a proto nemohou hovořit o závažnosti dané situace.
Chceme načrtnout bitevní linie velmi jasně a definitivně. Chceme říci všem těm, kteří jsou uvězněni, zavražděni a mučeni státem: vidíme situaci a budeme bojovat, abychom ji zastavili. Všem těm, kteří chtějí pracovat na osvobozené společnosti: připojte se k nám a spolupracujte!
1. Osvobození bude vyhráno všemi potřebnými prostředky.
2. Zničíme stát, policii, armádu, korporace a všechny ty, kdo řídí americkou plantáž.
3. Budeme žít důstojně ve světě bez vězení.
4. Systémy trestu budou zrušeny. Nebude existovat žádný zákon, který by bylo třeba vymáhat, žádné peníze na ochranu.
5. Revoluční spravedlnost určí ti, kteří jsou utlačováni.
6. Vláda nebude. Žádná osoba nebo skupina nebude mít moc nad jinou.
7. Komunity budou rozhodovat o tom, jak žijí, a zajistí, aby každý měl to, co potřebuje k důstojnému životu.
8. Země není majetkem. Je živoucí, komunální a musí být chráněna.
9. Spolu s mezinárodními soudruhy zničíme všechny hranice a zajistíme všude volný pohyb lidí.
10. Militantní sítě budou bránit naše revoluční komunity. Osvobození začíná tam, kde Amerika umírá.
Zima je tady a zatímco teploty klesají, situace se pro lidi na cestách zhoršuje. Rostou policejní kontroly, věznice jsou plné lidí, jejichž jediným zločinem je migrace. Nové protimigrační zákony jsou prosazovány stále rychleji a větším měřítku. V táboře Moria a kolem něj zůstává 20 000 lidí, většinou stále v letních stanech nebo v dřevěných chatrčích.
S ohledem na tuto pokračující dehumanizující „evropskou“ politiku pokračujeme v solidaritě s lidmi v pohybu, podporujeme lidi a autonomní samosprávné struktury mimo tábor pomocí potravinových boxů, distribuce potravin a další praktické pomoci. I když se věci zhoršují, stále vidíme a věříme, že pouze solidarita může rozbít hranice.
Každý den distribuujeme 100 až 200 teplých jídel v blízkosti Mytilini. A každý týden dostane potravinové boxy pro 150 lidí, což jim umožňuje žít a vařit samostatně mimo strukturu tábora. Podporujeme také další samostatně organizované struktury, jako jsou shromáždění, protesty a autonomní projekty bydlení.
NBK působí na Lesvosu od zimy 2015/2016. Široká síť soudruhů, přátel a skupin udržuje dodnes solidaritu na ostrově. Solidární párty, příspěvky a dary byly a stále jsou pro nás naprosto nezbytné, abychom mohli pokračovat.
Nemáme peníze a potřebujeme vaši podporu. Naše měsíční náklady se pohybují kolem 5000 eur. Peníze používáme hlavně na jídlo, poháry a dopravu. Milí soudruzi, podporujte nás jakýmkoli způsobem. Každý malý kousek mění situaci!
Anarchistické weby uvádějí, že v posledních měsících byly v Doněcku a v Kyjevě čtyřikrát napadeny základnové stanice mobilních operátorů. Za útoky stojí anarchisté.
Při prvním útoku byla vyhozena do vzduchu stanice operátora Phoenix. Poté bylo oznámeno, že byly vypáleny dvě věže Lifecell /. Pak 10. prosince 2019 bylo hlášeno žhářství mobilní základnové stanice „Vodafone Ukrajina“.
Například při útoku na komunikační věže Lifecell anarchisté tvrdili, že hlavním důvodem útoku byla solidarita s Demokratickou federací severní a východní Sýrie (Rojava), s bojem kurdského lidu za osvobození od turecké okupace.
Chtěli jsme těmto útokům dát intenzitu, a proto jsme jako buňka Neformální anarchistické federace zapálili další základnovou komunikační stanici v Kyjevě. Na rozdíl od výše uvedených útoků jsou naše motivy a pohled na napadené cíle odlišné. Přinášíme širší pohled na téma komunikačních věží.
Mobilní operátoři dychtí po zachycení co největšího počtu předplatitelů. Toto je fakt. Na Ukrajině jsou tři hlavní operátoři: “Kyivstar”, “Vodafone Ukraine”, Lifecell. Tyto společnosti dělají cokoli, aby umístily své mobilní antény všude, aby získaly více peněz a kontroly. Je jim jedno, co si o tom myslíme. Nejdůležitější však je, že provozovatelé dokonale spolupracují s policií a předávají jim veškerá data svých předplatitelů. Každý mobilní operátor dostává ročně více než 20 000 soudních příkazů na dočasný přístup k věcem a dokumentům.
Chceme upozornit důvěřivé lidi, kteří slepě přijímají všechny technologické objevy a inovace propagované autoritami a korporacemi. Dlouho jsme věděli, jak stát pod rouškou technologického vylepšení staví další pasti, aby získal snadný přístup k našim osobním informacím a nepřetržitému dohledu. Existuje řada způsobů, jak se jim vyhnout a my jako anarchisté to používáme v našem každodenním životě. Autority a korporace však pokročily ve svém úsilí kontrolovat každý krok, který podnikáme prostřednictvím telekomunikačních připojení, a nadále posilovat digitální řídicí systém. Ti, kteří se nás snaží ovládat, mají více síly, ale s vědomím a správným bezpečnostním systémem můžeme zůstat anonymní. I když těmito sabotážmi nezničíme jejich plány, doufáme, že na tuto otázku upozorníme a vyvoláme veřejnou debatu.
Je důležité zdůraznit následující pozorování učiněná dříve podobnými lidmi:
Očekáváme zastavení vyklízení house-projektů i squatů a ukončení nuceného vyhoštění. Dále očekáváme od bytových společností oznámení o 50% snížení nájemného .
– Autonomní skupiny
Popis videa: Video začíná textem ultimáta, následovaným žhářskými útoky proti luxusním automobilům a obchodům v gentrifikovaných předměstích Berlína v roce 2016 a 2019. Dále následuje text „Kdo vás ochrání?“ Video končí záběry, kdy berlínská pořádková policie prchla, zatímco se dostala pod útok lahví a kamenů. Kontextem videa je hrozící vystěhování autonomního house-projektu Liebig34 a dalších okupovaným prostorům v Berlíně, které vyvolalo atmosféru neustálých útoků proti majetku a symbolům moci / autorit a jejich přisluhovačů.
V noci z 10. prosince vypálila skupina anarchistů věž operátora Lifecell na křižovatce silnice Hostomel a Velkého okruhu v Kyjevě. Lifecell je vlastněna tureckou společností Turkcell. Tato společnost je účastníkem agrese Erdoganova režimu proti samosprávě v Kurdistánu. Nejnovější epizodou jeho zločinecké politiky je invaze turecké armády do Demokratické federace severní a východní Sýrie (Rojava) v říjnu 2019.
Turkcell staví své věže v oblastech Sýrie obsazených tureckou vládou, jak se to stalo ve městech Afrin, Shahba a Idlib. Tato mobilní síť, která je pod kontrolou ankarských úřadů, se objevuje na každém místě napadeném Erdoganovými vojáky. Kurdští partyzáni ničí věže Turkcell – jsme hrdí na to, že jsme z jejich rukou převzali pochodeň boje. Revoluční odpor a solidarita jde napříč hranicemi státu a národů.
Zaútočili jsme na Lifecell / Turkcell také v reakci na násilný incident, který se uskutečnil před tureckým velvyslanectvím na Ukrajině. Dne 11. října uspořádali anarchisté a kurdští lidé pokojnou demonstraci proti agresi tureckého státu. Pracovníci velvyslanectví zaútočili na demonstranty a rozbili tvář soudružce, která se akce zúčastnila. Násilí by nemělo být ponecháno bez odpovědi.
V neděli 17. listopadu to bylo 46 let od povstání na athénské Polytechnické univerzitě proti režimu vojenské junty a proti „státu a kapitálu“. Letošní výročí proběhlo ve znamení demonstrací v různých městech Řecka a střetů anarchistů s policií.
Dne 27. listopadu 2019 bylo napadeno pět bank v solidaritě se soudruhy, kteří byli zasaženi operací Renata v Turíně. Byla rozbita okna a některé bankomaty bank, umístěných dvacet metrů od sebe.
Revoluční solidaritu s uvězněnými anarchisty!
Souvislosti operace Renata
Během noci a rána v úterý 19. února 2019 bylo na různých místech v Trentinu (Itálie) zatčeno sedm anarchistů: Agnese, Giulio, Nico, Poza, Rupert, Sasha, Stecco. Jedna osoba (Saša) byla uvězněna v domácím vězení, zatímco všichni ostatní byli uvězněni v různých věznicích. Hlavními obviněními jsou „podvratné sdružení za účelem terorismu a podvracení demokratického řádu“ (článek 270a trestního zákona) a „teroristický útok“ (článek 280 trestního zákona) s odkazem na některé přímé akce, ke kterým došlo v Trentinu během posledních několika let. Další trestné činy, z nichž jsou obviňovány, jsou: „přerušení veřejné služby“, „poškození“, „sabotáž telematických zařízení“, „požár“ a „přeprava explodujícího materiálu“. Současně bylo provedeno 50 prohlídek, přičemž se mobilizovalo asi 150 policistů a carabinieri v represivní operaci, která dostala jméno “operace Renata,”. Zjevně jde o jméno přijaté od přezdívky pro auto používané některými soudruhy.
Místní lidé v Brightonu 25. listopadu 2019 zablokovali zásilky zbraní z továrny EDO MBM Technology Ltd. Cílem bylo zastavit pokračující dodávky zbraní těm, kteří páchají válečné zločiny.
EDO MBM je dceřinou společností významné americké zbrojní a technologické společnosti L3 Harris Technologies. Společnost je také významným hráčem na New Yorkské burze.
Mluvčí k akci uvedl: “Dnes ráno jsme zablokovali všechny dodávky zbraní zbraní EDO z továrny v Brightonu. Když vládní instituce a Parlamentní výbory pro dohled nad vývozem zbraní nečiní kroky proti zjevným a probíhajícím válečným zločinům, jimž tyto továrny pomáhají, je na nás, abychom jednali. Závod smrti EDO MBM se musí zavřít. Zavřeme to!”
9. listopadu 2019 vedla protiteroristická operace k zatčení dvou anarchistů, obvinění z loupeže a z účasti v teroristické organizaci. Zároveň úřady hledají dalšího soudruha, který má stejná obvinění. Zatčena byla i soudružka na základě menších obvinění.
Řecká protiteroristická policie vpadla do 13 domů a vzala 15 lidí k výslechu. Jeden ze zatčených anarchistů byl již v roce 2010 uvězněn za členství v Revolučním boji a byl propuštěn v únoru 2018.
Nedávno došlo ve vozidlech politicky aktivních lidí v Řecku k odhalení dvou sledovačů GPS. Obě zařízení měla na vnější straně SIM kartu, baterii a silné magnety, aby mohla být připevněna k kovovým povrchům vozidel.
V neděli ráno, 27. října 2019, došlo k výbuchu v okrese Proletarsky v Doněcku. Mobilní komunikační věž operátora Fénixu byla vyhozena do vzduchu. Civilní obyvatelstvo nebylo zraněno, ale došlo ke zničení věže. Výbušné zařízení bylo připevněno pod kabinou a spuštěno na dálku. Lidé, kteří spustili explozi, zveřejnili video o akci. Rovněž zveřejnili leták vysvětlující jejich motivy: „Bylo tak učiněno, aby to upoutalo pozornost na nelidské mučení v suterénech MGB (Ministerstvo státní bezpečnosti „Donbaské lidové repobliky“). Zneužívání a mučení elektrickými dráty v „lidových“ republikách se stalo každodenním normálem. Obyvatelé Donbassu by měli jít protestovat proti mučení, nebo bude fašistická republika ponechána bez odezvy.“
Naši soudruzi ze zdroje Combatant-Anarchist uvádějí, že dostali anonymní informace o tom, že tuto akci provedli anarchisté, na památku činu Michaila Žlobického.