У одному гарному місті в великому багатоповерховому будинку жив маленький хлопчик. Звісно, жив він не сам, а зі своїми батьками — мамою та татом. Коли він був зовсім маленьким, ще йому одягали підгузки, давали пипку та возили у візочку, то йому вистачало тата й мами. Він любив слухати як мама співає колискові, розказує казки й носить на ручках, а ще йому подобалось, коли тато катає його на гойдалці, возить на візочку та кумедно із ним танцює. Але він пив багато молока, їв багато каші та швидко виріс. І стало йому...
— Мамо, знову дощ! Я не хочу дощу. Я хочу на вулицю. Мені нудно, — так розпочався день Маринки. І, звісно ж, її батьків. За вікном і справді, як з відра, лив дощ. І жодного сухого місця не було — ні під кущиком, ні під камінчиком. Усе було мокрим, холодним і бр-р-р … слизьким. Неприємно. Жодна парасолька не допоможе. А так хочеться на вулицю, бо ж дощ — не дощ, а літо. То взимку можна мультики дивитись і казки читати, а сьогодні хочеться на вулицю. — Маринко, ну що поробиш...
«Хто головніший» Віталія Савченко (прочитати друковану версію)Читає: Тетянка Ваценко (послухати на каналі «Казочки для сонь»)Ілюстрація: Ольга Зимина
«Наймолодший вітерець» Віталія Савченко (прочитати друковану версію)Читає: Тетянка Ваценко (послухати на каналі «Казочки для сонь»)Ілюстрація: Ніна Князева
«Плетиво» Віталія Савченко (прочитати друковану версію)Читають: Настуня Колодюк, Тетянка Ваценко (послухати на каналі «Казочки для сонь»)
ДЗЕНЬ! ДЗЕНЬ — ДЗЕНЬ! ДЗЕНЬ — ДЗЕНЬ — ДЗЕЕЕЕЕ — ЕЕЕЕ — НЬ! — Хто-небудь, вимкніть цей будильник. Нічого без причини так рано мене будити. На жаль, пристрій ніхто не вимкнув і він продовжував дзеленчати. Тому, хом’як, протягнув лапку та вимкнув гучний прилад. Цей ручний годинник йому дістався від батька, який той колись знайшов його неподалік від своєї клітки. Знайшов і затягнув до клітки. Затягнув та сховав під ліжечком. А сховав для того, щоб ніхто інший не знайшов. Ніхто, окрім його сина, який зайняв клітку свого батька. З того часу,...
У садочок прийшла дивна дівчинка. Тобто, спочатку ніхто не знав, що вона дивна. Спочатку вона зовсім звичайною здалася. Дівчинка та й дівчинка. Колготи, платтячко, два хвостики й ніс угору. Біляві хвостики та кирпатий ніс. Вихователька Світлана Іллівна сказала: – Це наша новенька, звуть її Таїсія. Тася або Тая. Ми з нею подружимося, і вона з нами теж. Правда, Тася? Новенька струснула хвостиками. Кивнула головою і задерла носика ще вище. За сніданком вона поводилася, як звичайна дівчинка: з’їла і кашу, і котлету, і компот випила. Подякувати не забула. На математиці разом...
З кожним новим днем сонечко починало пригрівати тепліше. Ніжні промені вже розтопили лід, заграли перші струмочки. Природа оживала від зимового сну. Ось почали прокидатися й перші комахи. Холодну пору провели вони під корою дерев, у ґрунті, шпаринках та інших безпечних місцях. Цікаво, що кожен вид комах зимує по-різному. Семикрапкові сонечка, наприклад, восени збираються в групи й разом шукають місця для спільного зимування. А ось мурахи взагалі не впадають у сплячку і добре почуваються у своїх мурашниках, де є всі умови для їхнього існування. На осяяній світлом галявині, відчувши подих весни,...
Жив собі хлопчик, звали його Андрійко, він був слухняний та розумний, гарний хлопчик. І мама в нього була гарна, і тато, і навіть їхня кішка Принцеса дуже гарна була. І квартира у них була гарна, затишна і світла, вікнами на парк і ставок з качечками. Кожного ранку – крім вихідних, звісно, – тато, мама, хлопчик і кішка прокидалися дуже рано і починали займатися своїми справами. Тато і мама на роботу збиралися, Андрійко в садок, а Принцеса, тобто Приня, крутилася у всіх під ногами, нявчала і допомагала збиратися. Потім, умившись і...
Жили-були на світі два брати Прибезайлик і Сміттєвайло. Прибезайлик завжди підтримував чистоту та порядок, складав всі речі на свої місця. Девіз з яким він ішов життям звучав так :«Порядок в домі — порядок в моїй голові». А Сміттєвайло був повністю протилежним до свого брата. Скільки не намагався Прибезайлик привчити його до порядку — все було марно. Одного разу до братів прийшли в гості друзі. Прибезайлик розсадив їх на місця. Залізинку на стільчик із металу, Пластикашку на пластмасовий стільчик, Паперушку на стільчик виготовлений із паперу, Склобавчика на скляний стільчик, а Оргамінку...