Vršovice
Vršovice | |
---|---|
Náměstí Svatopluka Čecha s kostelem sv. Václava | |
Lokalita | |
Městská část | Praha 10 |
Správní obvod | Praha 10 |
Obvod | Praha 10 |
Obec | Praha |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°4′5″ s. š., 14°27′44″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 36 836 (2021)[1] |
Počet domů | 1 385 (2011)[2] |
Počet ZSJ | 16 |
![]() | |
![]() ![]() Vršovice | |
Další údaje | |
Kód části obce | 490237 |
Kód k. ú. | 732257 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vršovice (německy Werschowitz) jsou městská čtvrť a katastrální území na jihovýchodě širšího centra Prahy, součást městské části i městského obvodu Praha 10. Sousedí na severu a severozápadě s Královskými Vinohrady, na východě se Strašnicemi, na jihovýchodě s Michlí a na jihozápadě s Nuslemi. Od roku 1885 byly městečkem, v letech 1902–1921 městem.
Historie[editovat | editovat zdroj]
![](http://web.archive.org./web/20230319114310im_/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/f/f6/Vr%C5%A1ovice-znak.png)
![](http://web.archive.org./web/20230319114310im_/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Michle%2C_vr%C5%A1ovick%C3%A1_vod%C3%A1rensk%C3%A1_v%C4%9B%C5%BE%2C_znak_Vr%C5%A1ovic.jpg/170px-Michle%2C_vr%C5%A1ovick%C3%A1_vod%C3%A1rensk%C3%A1_v%C4%9B%C5%BE%2C_znak_Vr%C5%A1ovic.jpg)
Osada Vršovice vznikla v souvislosti s osídlením údolí Botiče v době, kdy se na Vyšehradě usídlil první knížecí rod. Samotný název je poprvé zmiňován v roce 1088 v zakládající listině Vyšehradské kapituly, pod kterou osada spadala. Ves byla dále vlastněna dalšími majiteli. V roce 1311–1328 ji vlastnil Pražan Štuka a tehdy k ní patřil dvůr, vinice a rybářství v povodí Botiče. Ten prodal celou ves řádu německých rytířů v Praze. Ve vsi byla v té době tvrz u Botiče, která sloužila jako centrum hospodářského života Vršovic. Za vlády Karla IV. se svahy Bohdalce změnily na vinice.
Vesnice byla pravděpodobně zasažena bitvou u Vyšehradu roku 1420 a stala se svědkem porážky císaře Zikmunda. Roku 1448 odtud také zaútočil pozdější český král Jiří z Poděbrad proti Vyšehradu a dobyl jej. V roce 1556 získal Vršovice Kašpar Granovský z Granova, který sloužil Ferdinandu I. jako sekretář. Granovští však posléze ves v dobrém stavu prodali panu Trčkovi z Lípy. Trčka však v době konfiskací (1620) přišel o majetek a vesnice i s vodní tvrzí připadla Šternberkům a příbuzné rodině Paarů. V roce 1788 měla ves 70 chalup, avšak byla zatížena dluhy od svých majitelů, kteří v ní příliš nepobývali.
Roku 1797 koupil Vršovice Jakub z Wimmerů a pro ves nastalo dobré období. Wimmerové vlastnili i přilehlé Nusle, Záběhlice a několik dalších vesnic. Zaváděli moderní metody zemědělství, štěpařství, založili sady, vinice, dbali na rozvoj manufaktur a také štědře podporovali kulturu. V polovině 19. století vršovická tvrz zanikla a posledním aristokratem, který Vršovice vlastnil, byl hrabě Buquoy. Po něm byl dalším vlastníkem od roku 1858 A. Procházka, který je koupil za 320 tisíc zlatých, aby je jeho dědici prodali roku 1909 Občanské záložně.
Od roku 1871 prochází územím Vršovic železniční trať postavená společností Dráha císaře Františka Josefa, ale železniční stanice zde vznikla až roku 1882 a dlouho nesla jméno sousedních Nuslí; současný název Praha-Vršovice obdržela za protektorátu.
V roce 1885 byly Vršovice povýšeny na městec a 2. března 1902 na město. 24. listopadu získávají Vršovice městský znak - český lev je znakem Království českého. Širočiny s vrší jsou znakem pánů Sekerků ze Sedčic, kteří odvozovali svůj původ od rodu Vršovců, jež měli modrý znak, s vrší. Hradební zeď s cimbuřím je polovici znaku Královského hlavního města Prahy.
Počátkem roku 1922 byly začleněny do Velké Prahy.
Vývoj počtu obyvatel[editovat | editovat zdroj]
1840 | 1860 | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
900 | 2400 | 3693[3] | 5732[3] | 8624[3] | 13 580[3] | 24 646[3] | 33 008[3] | 39 875[3] | 43 724[3] | 58 908[3] | 55 185[3] | 48 059[3] | 41 567[3] | 37 301[3] |
Největší nárůst počtu obyvatel proběhl po roce 1950, kdy byl postaven soubor budov v linii Eden – náměstí Kubánské revoluce (dnes Kubánské náměstí). Do sídliště Vlasta, stavěného od roku 1972, byli přestěhováni obyvatelé středočeské obce Milovice (zhruba 3 500 lidí, většinou vojáků a rodinných příslušníků), kteří byli vystěhováni ze svých původních domovů v souvislosti s umístěním okupačních sovětských vojsk po invazi v roce 1968.[4]
Spolky[editovat | editovat zdroj]
- Dělnický spolek Kruh (1873) – pro podporu v případech „neschopnosti k práci“
- Obchodní grémium na pomoc zchudlým obchodníkům (1887)
- Spolek vzájemně se podporujících živnostníků (1895)
- Občanská záložna – Roku 1888 byla založena Občanská záložna. Kromě hospodářské činnosti plnila společenské funkce a přispívala k rozkvětu obce. Zasloužila se o výstavbu, veřejné osvětlení, zásobování obce pitnou vodou a podporovala kulturní a tělovýchovné organizace. V roce 1911 přistoupila záložna ke stavbě vlastní budovy.
Další informace[editovat | editovat zdroj]
![](http://web.archive.org./web/20230319114310im_/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Vr%C5%A1ovice_kostel_sv._Mikul%C3%A1%C5%A1e_5.jpg/220px-Vr%C5%A1ovice_kostel_sv._Mikul%C3%A1%C5%A1e_5.jpg)
![](http://web.archive.org./web/20230319114310im_/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Vr%C5%A1ovice_Hus%C5%AFv_sbor_2.jpg/220px-Vr%C5%A1ovice_Hus%C5%AFv_sbor_2.jpg)
Zajímavé budovy[editovat | editovat zdroj]
- Husův sbor – moderní kostel Církve československé husitské z roku 1930 postavený podle projektu Karla Truksy jako první stavba v Praze z předpjatého betonu. Kostel byl vybudován v rekordním čase 9 měsíců a stojí na rohu Vršovického náměstí a Moskevské třídy. Jeho 26 metrů vysoká hranolovitá věž je stylizovaná do podoby lucerny a jejím autorem je Pavel Janák. V suterénu budovy sboru se nachází sál, kde účinkuje soubor divadla MANA.
- Kostel sv. Václava na Náměstí Svatopluka Čecha – vrcholné funkcionalistické dílo od architekta Josefa Gočára z let 1929 – 1930. Interiáry (oltáře) jsou od sochaře Čeňka Vosmíka.
- Kostel sv. Mikuláše z roku 1374, původně gotický kostel, barokně rekonstruovaný v roce 1704 a dále ještě několikrát upravovaný. Na jeho místě původně stála románská kaple Máří Magdaleny z roku 1028.
- Budova občanské záložny na Vršovickém náměstí – secesní stavba od arch. Balšánka z roku 1911 – dnešní Česká spořitelna.
- Vršovický zámeček – tzv. Rangherka.
- Továrna Koh-i-noor Waldes je výrobcem knoflíků a patentek.
- Vršovická rafinerie na cukr a sirob – v Petrohradské ulici.
- Vršovická sokolovna – budova TJ Sokol Praha Vršovice z roku 1933
- Praha-Vršovice (nádraží) – budova z 19. století na samé hranici s Nuslemi
Sport a vzdělávávní[editovat | editovat zdroj]
Vršovice jsou sídlem dvou známých fotbalových klubů SK Slavia Praha a Bohemians Praha 1905. Je zde také gymnázium Přípotoční.
Parky[editovat | editovat zdroj]
- Heroldovy sady
- u nádraží Praha-Vršovice (park Jiřiny Haukové a Jindřicha Chalupeckého)
- náměstí Svatopluka Čecha
- mezi ulicemi Bělocerkevská, 28. pluku a Konopišťská
Další fotografie[editovat | editovat zdroj]
-
Vršovice – pohled od vršovického nádraží, 1903
-
Dům č. p. 582 na rohu ulic Kodaňská a Finská
-
Továrna Koh-i-noor
-
Budova Ministerstva životního prostředí u Vršovické ulice
-
Hokejová hala HC Slavia
-
Fotbalový stadion Ďolíček, kde sídlí Bohemians Praha 1905
-
Secesní Vršovická záložna architekta Antonína Balšánka
-
Vršovický zámeček Rangherka
-
Interiér funkcionalistického kostela sv. Václava na Čechově náměstí
Odkazy[editovat | editovat zdroj]
Reference[editovat | editovat zdroj]
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-11-01]
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. 21. prosince 2015. Dostupné online.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m Český statistický úřad. Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005. Příprava vydání Balcar, Vladimír; Havel, Radek; Křídlo, Josef; Pavlíková, Marie; Růžková, Jiřina; Šanda, Robert; Škrabal, Josef. 1. vyd. Svazek 2. Praha: Český statistický úřad, 2006. 624 s. ISBN 80-250-1311-1. S. 62.
- ↑ Informace o sídlišti Vlasta
Literatura[editovat | editovat zdroj]
- ŠPLÍCHAL, Bedřich. Paměti obce vršovické u Prahy : Vydané na oslavu povýšení obce této na město r. 1902. Praha: Městské zastupitelstvo, 1902. Dostupné online.
- ŠPLÍCHAL, Bedřich. Kostel sv. Mikuláše ve Vršovicích : K 900letému jubileu r. 1928. Praha: Občanská záložna, 1928. Dostupné online.
- PRIX, Dalibor (ed.): Umělecké památky Prahy. Velká Praha (M-Ž). Praha : Academia, 2017, ISBN 978-80-200-2469-5
Související články[editovat | editovat zdroj]
- Městská památková zóna Vinohrady, Žižkov, Vršovice
- Městská památková zóna Nusle
- Seznam uměleckých realizací z let 1948–1989 ve Vršovicích
Externí odkazy[editovat | editovat zdroj]
Slovníkové heslo Vršovice ve Wikislovníku
Obrázky, zvuky či videa k tématu Vršovice na Wikimedia Commons
- Katastrální mapa Vršovice na webu ČÚZK
- Archivní mapy na webu ČÚZK [cit. 2021-03-05]
- Městská část Praha 10
- Místopisné informace na serveru ministerstva vnitra
- Vršovice na Facebooku