Головна сторінка
Реєструйтеся!
Оновити кеш
Don't speak Ukrainian?
Ласкаво просимо до Вікіпедії,
вільної енциклопедії, яку може редагувати кожен.
|
|
|
Людина здавна спостерігала за богомолами та надавала їм сакрального значення. У культурі богомоли відомі статевим канібалізмом, тому часто є символом сильної та агресивної жінки. Незвичайний зовнішній вигляд богомолів цінується любителями, які тримають їх як домашніх улюбленців, а також сприяє зображенню цих тварин у мистецтві, на марках, монетах тощо.
Вільний Ідель-Урал (рос. Свободный Идель-Урал, татар. Азат Идел-Урал, ерз. Олячив Рав-Уралонь) — громадський рух народів Поволжя, що ставить за мету здобуття незалежності республіками Мордовія, Чувашія, Марій Ел, Татарстан, Удмуртія, Башкортостан та створення інтеграційного об'єднання цих шести країн зі спільним кордоном, економічним простором та колективною системою безпеки.
Тарра́р (фр. Tarrare, Tarare; близько 1772 року, околиці Ліона, Королівство Франція — 1798, Версаль, Перша Французька республіка) — французький вуличний актор і солдат XVIII століття, що став відомим завдяки надзвичайному ненажерству. Уже в підлітковому віці Таррар вирізнявся непомірним апетитом, й батьки, не спроможні прогодувати сина, вигнали його з дому. З початком війни першої коаліції Таррар долучився до французької армії. Генерал Олександр Богарне вирішив використати незвичайні можливості Таррара для військових потреб у ролі секретного воєнного кур'єра. Втім, при виконанні вже першого завдання Таррара схопили прусські військові, після інсценованої страти його жорстоко побили й випровадили геть. Зазнавши тяжкої психологічної травми, Таррар повернувся в шпиталь й погодився на застосування щодо нього будь-якої процедури, яка б зарадила хворобі. Таррар повсякчас втікав з лікарні, шукаючи недоїдки. Були випадки, коли він пив кров пацієнтів після кровопускання, їв частини трупів з лікарняного моргу. Після зникнення 14-місячної дитини Таррара запідозрили у канібалізмі і вигнали зі шпиталю. Через чотири роки, хворий важкою формою туберкульозу, Таррар з'явився у Версалі, але невдовзі помер від затяжного приступу ексудативної діареї.
Садиба Неплюєвих — пам'ятка архітектури місцевого значення (охоронний № 109-См) XIX століття. Розташована у східній частині історичного середмістя Глухова Сумської області на розі вулиць Києво-Московської та Інститутської за адресою вулиця Києво-Московська, 43. Садибний будинок Неплюєвих є одним з найкращих за якістю архітектурного вирішення і ступенем збереженості міських садибних будинків доби пізнього класицизму на Сумщині. Має значну історико-меморіальну цінність.
Ансамбль комплексу колегіуму чину єзуїтів у Кременці. Архітектурний комплекс поєднав костел, келії та два навчальні корпуси. Єзуїти присвятили костел засновнику ордена Ігнатію Лойолі та святому Станіславу Костці.
Ян Вермер — голландський художник, який створював картини та малюнки, що згодом були відмічені провідними митцями, дослідниками історії мистецтва, поціновувачами. Більшість його робіт зберігається в провідних музеях світу. Вермер розпочав свою кар'єру на початку 1650-х років, малював масштабні біблійні та міфологічні сцени, проте більшість його пізніх картин зображають сцени повсякденного життя. Художник також зображав міські пейзажі та алегоричні сцени
|
Народилися
Померли
Поспішайте долучитися до учасників!
|