Patena
Iz Wikipedije, proste enciklopedije
Paténa (lat. patina = široka skodela) v krščanski liturgiji plitev pladenj, navadno narejen iz plemenite kovine, (ali tudi skledica), kamor duhovnik pri maši, med evharistijo položi hostijo. Pred prvo uporabo pateno slovesno blagoslovijo.
Na pateno duhovnik po navadi polaga tisto hostijo, ki jo potem tudi sam použije in je nekoliko večja od ostalih (zato, da jo pri povzdigovanju ljudje lažje vidijo). Manjše hostije, ki jih duhovnik deli vernikom pri obhajilu, so po navadi spravljene v ciboriju.
Poleg tega obstaja tudi patena z ročajem, ki jo ministrant pri obhajilu drži vernikom pod brado, da bi preprečil morebiti padec hostije na tla.
Glej tudi[uredi | uredi kodo]
Viri[uredi | uredi kodo]
- Rebić, Adalbert, Bajt, Drago: Splošni religijski leksikon: A-Ž Ljubljana, Modrijan, 2007 (COBISS)